Reformasjonen

=Reformasjonen=

Generelt om reformasjonen
toc Reformasjon og motreformasjonen. Protestantiske land i blått, med seier og tap i forbindelse med motreformasjonen. Katolske områder i grønt.

På 1500-tallet foregikk det en religiøs omveltning i Europa, hvor deler av verdensdelen ble reformert fra katolsk til protestantisk kristendom.

Den tyske teologen Martin Luther publiserte den 31. oktober 1517 95 teser mot sider av den katolske avlatshandelen. Dette regnes som den utløsende faktoren for den kristne reformasjonen i Europa. Luther ønsket å understreke betydningen av en hvers individuelle tro på Kristus i forhold til sakramentene(handlinger eller gjenstander som var nødvendig for å oppnå guddommelig nåde). Luther påstod at det å være kristen, og hvor mye kristen man var, ikke innebar hvor mye man fulgte sakramentene eller benyttet seg av avlat, men at det kun var nødvendig å vise tro og kjærlighet ovenfor Kristus og det guddommelige.

Martin Luther
Martin Luther (født 10.november 1483 - død 18.februar 1546) var en tysk teolog og reformator. Opprinnelig ble han prest i den katolske kirke på vegne av augustinereremittenes orden. Han gjennomgikk en grundig utdanning, hvor han blant annet studerte kristen teologi, latin og filosofi. Etter sine studier ble han professor ved universitetet i Wittenberg, Tyskland.

Rundt 30-årsalderen dannet han teologiske synspunkter over både kirkens myndighet(paven i Roma), sakramentene(bl.a avlatshandelen) og menneskets og dets religiøse forhold til Gud. Han så seg svært misfornøyd over hvordan den katolske kirken samfunnsmessig praktiserte ulike sakramenter og hvordan den førte folkets religiøse syn bort fra det som virkelig betydde noe - nemlig tro ovenfor Kristus og Gud i seg selv. Dette gav opphav for den kristne reformasjonen og ble etterhvert dannelsen av den evangelisk-lutherske kirke - protestantisk kristendom.

Selve "startpunktet" for reformasjonen oppgis av tradisjon som 31.oktober 1517, hvor Luther forfattet og utsendte teser som diskuterte mot avlatspraksisen. En historisk legende skal ha det til at han personlig spikret disse på kirkedøren i Wittenberg. Denne teorien er vel og merke ikke bekreftet på noe vis.

Striden mellom Luther og hans motstandere utviklet seg til å sette i gang stor religiøs usikkerhet og svingninger rundt i Europa, Tyskland og de nordlige områdene for det meste.

Martin Luther ble erklært fredløs i 1521 av den katolske kirken, og han søkte tilflukt hos en vennlig og mektig tysk fyrste. Her tok Luther til arbeid med å oversette Bibelen fra latin til tysk. Luthers oversettelser bidro stekt til utvikling av det tyske språket og gjorde at Bibelens ord ble tilgjengelig for andre enn bare teologer og prester(som var de som kunne latin).

Noen år seinere inngikk han ekteskap med nonnen Katharina von Bora og dette åpnet opp for legitimt presteekteskap innenfor flere kristlige tradisjoner.

Den protestantiske reformasjonen - Martin Luther (1483-1546) media type="youtube" key="z9QPQu-CzK0" height="315" width="420"



//**Karikatur av Martin Luther**//

// Kunstverket er et tresnitt fra 1525. // // På bildet er Martin Luther fremstilt // // som Djevelens sekkepipe og // // Djevelens umoralske talerør. // // Der det var en propagandakrig // // mellom katolikker og protestanter, // // der grove midler ble brukt. //



Fyrstene og keiseren
Martin Luther startet det hele med å gjøre sine 95 teser om avlatshandelen kjent. Avlatshandelen sto frem i første halvdel av 1500-tallet fordi kirken hadde et behov for store pengesummer til den nye Peterskirken. Denne handelen bestod av at en kunne kjøpe seg fri fra kirkens botsstraffer med penger. Handelen var en lære om gjerninger kalt kirkeskatten, hvor enkeltmennesker kunne ”kjøpe” avlat for å erstatte botsgjerninger med overskytende gode gjerninger i fra helgener. Martin Luther startet å kritisere avlatshandelen i 1517, hvor han blant annet sendte tesene til autoritene, stiftet dem på døren til slottskirken i Wittenberg og lot dem sirkulere blant folk som var villige til reform av den nye læren. Luther mente at mennesker ikke trengte kirkens paver og prester for å forstå Bibelens budskap. Avlaten var et middel brukt for å unngå botsstraffer, og Luther så på dette som misbruking. Han sto for at det kun var én vei til frelse, og det var troen på at en hadde oppnådd Guds tilgivelse for sine synder, og at mennesker selv kunne gjøre noe selv for å minske syndens konsekvenser.

Tesene ble spredd og han fikk flere tilhengere, men folk begynte å motarbeide seg mot Luther fordi hans lære om at enkeltmennesker oppnår frelse fra Kristus ville ta knekken på pavetronen. Dette ville resultert ulemper for deres egen myndighet. Likevel forsto mennesker hva slags opplysninger Luther hadde lagt frem.

Martin Luther ble anklaget for kjetteri. Under en disputas i 1519 gjorde Luther et viktig opprør mot den katolske kirken. Han valgte å si at både paven og kirkemøtene kunne ta feil, og skal kun adlyde dem når de taler i samsvar med Guds ord.

I 1520 mottok Luther en pavelig bulle (Exurge Domine) fra paven Leo X. I bullen sto det en advarsel om at han ville bli bannlyst hvis han ikke tilbakekalte hans utsagn. Bannlysing innebærer å bli utstøtt fra kirken og fredløs. Da Luther mottok pavens bulle lagte han et bål og brente både bullen og en del katolske skrifter. I likhet med kirken som brente bøkene hans, svarte han med samme mynt. Luther tilbakekalte aldri, og den 3. Januar 1521 kom den endelige bannbullen (Decet Romanum Pontificem) som inneholdt en ekskommunikasjon. Ekskommunikasjon er en kirkelig straff, så det vil si at Luther ble utstøtt fra romerkirken og dømt forbannet av Gud.

I reformasjonen var den viktigste herskeren i Europa Karl 5. Han ble kronet som den tysk-romerkse keiser av paven i 1519. Keiseren tilhørte den katolske kirken og han så på kirken som en samlende enhet i sitt store rike, men den tyske reformasjonen var forstyrrende. Keiser Karl 5. lot Martin Luther bli med til riksdagen i Worms i 1521 til tross for at utsendinger fra Rom la fram ønsker til keiseren, blant annet å felle dødsdom over Luther. Luther ble lokket og truet for å tilbakekalle. Han fikk en dag tenkningstid, men svarte at han ikke kunne tilbakekalle noe uten å bli overbevist ut fra Bibelen om at han hadde tatt feil. Keiseren bestemte seg for å støtte paven, og Luther ble nok en gang erklært for å være kjetter. Han fikk likevel fritt leide i Wittenberg, men Karl 5. brukte bannlysing og andre virkemidler mot Luther for å utrydde kjetteriet. Luther dro tilbake til Wittenberg hvor han bodde i hertugdømmet Sachsen. Under riksdagen i Worms skrev keiser Karl 5. et edikt hvor det blant annet inneholdt erklæring av hans avvisning til den katolske kirkes lære og kritikk til blant annet pavedømmet. I ediktet var luthersk lære forbudt i det Tysk-romerske rike.

Som sagt var Karl 5. Tysk-romersk keiser, og det tysk-romerske riket var et lappeteppe av flere større og mindre fyrstedømmer. Kurfyrstene var de eneste som hadde stemmerett ved valg av romersk konge, senere kronet til tysk-romersk keiser. I og med at Karl 5. også var konge av Spania samtidig som keiser av det tysk-romerkse rike og fyrste over store landområder, hadde han enorme områder som maktplattform hvor han kunne bygge ut sentralmakten i keiserriket. Tyskland var en forbundsstat med byråder og fyrster. Karl 5. Var keiseren dere og var avhengig av fyrstenes tillit. Fyrstene ønsket et mer løsere felleskap hvor de kunne ha størst mulig handlingsrom.

Fyrsten Fredrik den Vise var Luthers venn og beskytter, og selv om dommen allerede var dømt for Martin Luther hadde han store interesser i hva han sto for. Luther kunne være en viktig ”brikke” i kampmakten mellom fyrstene og keiseren. I 1521, da han alt hadde returnert til Wittenberg, ble han bortført til Wartburg. Han oppholdt seg der i nesten ett år med dekknavnet ”Junker Jörg”, hvor han blant annet oversatte Det nye testamentet fra gresk til tysk, og skrev Wartburgpostillen, en postill med smaling av prekener over alle kirkeårets evangelieperikoper og epistler. Luthers fiender var i glede og overbevist om at Luther var død. Denne jubelen tok brått slutt ettersom traktater han hadde skrevet begynte å sirkle rundt omkring i Tyskland.

I Wittenberg var han beundret av fyrstene, og reformarbeidet fortsatte i Wittenberg og andre tyske distrikter. Det var i ferd med å utforme en ny og selvstendig saksisk kirke. Andre hadde overtatt hans rolle med å reformere kirken, imens han befant seg i Wartburg. Reformatorer tok ansvaret for lære, liturgi og organisasjon, og hertugen sikret det økonomiske grunnlaget og ble formelt overhode for den nye kirken. Men fanatikere utviklet en falsk reform ved å påstå at de skulle føre hans arbeid videre, og de startet med å forvirre tilhengerne til Luther om at de var blitt undervist av engelen Gabriel. Studenter fra universitetet i Wittenberg sluttet med studiene. Da bestemte Luther for å reise fra Wartburg og dra tilbake til universitetet for å rydde opp.

Da Det nye testamentet ble utgitt i Tyskland, på tysk, som da resulterte suksess ettersom nå slapp de dra til kirkens paver og prester for å tolke, forstå og lese Bibelens budskap. Prestene hadde svakere bibelkunnskaper enn de som støttet Martin Luthers reform. Nå kunne de også diskutere om evangeliet. Han ble ferdig med å oversette hele Bibelen på tysk i 1534.

Selv om Luther var bannlyst i Worms var han skribent. På denne måten kunne han være rådgiver for folk som representerte reformasjonen offentlig, for selv kunne han ikke representere om saken ble behandlet av keiseren. Luthers lære bredte seg, og de tyske fyrster utnyttet kirkestriden til å styrke sin stilling overfor keiseren. Keiser Karl 5. kunne ikke gripe inn på grunn av utenrikspolitisk e vanskeligheter. Lutherdommen ble aktivt brukt til å styrke småfyrstene og gjøre keisermakten svakere.

Karl 5. prøvde flere strategier for å stoppe utbredelsen av den nye læren. Utenrikspolitiske vanskeligheter gjorde at Karl ikke kunne gripe inn. Etter krig med Frankrike i 1521 var den katolske franske kongen aktivt med på å støtte de lutherske opprørerne i Tyskland. Det tyrkiske (osmanske) riket hadde stor fremgang på den tida, og Karl var i krig med tyrkerne som angrep Ungarn og Østerriket. De lutherske fyrstene dannet Schmalkaldiske forbund i 1531 for å verne sine interesser og i 1540 var stort sett Karls tyske riker protestantiske. Keiseren prøvde å løse kirkesplittelsen gjennom teologiske forhandlinger, og klarte nesten å få i gang en samtale mellom lutheranere og katolikker. Karl 5. slo over til militære linjer og førte krig mot lutherske fyrstene. Men fyrstene sto ikke alene mo Karl 5. Ved sin side hadde de den franske kongen og den muslimske tyrkiske sultanen Suleiman som la press på keiseren. Det var umulig for ham å ta et fult oppgjør med lutherdommen og de tyske småfyrstene. I Augsburg i 1555 gav keiseren de tyske fyrstene rett til å velge trosform i sine land, og anerkjenne de lutherske kirkene som var opprettet innenfor de tysk-romerske riket.

Reformasjonene
I et land med en evangelisk-lutherskstatskirke blir reformasjonen gjerne oppfattet som Martin Luther’s verk, men reformasjonen var mye mer enn bare det. Martin Luther hadde hatt mange små og store forgjengere som Jan Hus fra Tsjekkia og andre som Ulrik Zwingli som fikk sine meninger og tanker hørt og belønnet i hjemlandet sitt. Vi kjenner også eksempler på at reformasjonen egentlig kunne komt oppe ifra. I England gjorde kong Henrik 8. seg til overhode over kirken og brøt med Roma i 1534. Teologisk stod den nye anglianske kirken i en slags mellomposisjon mellom katolisime og protestantisme.

Den store konfesjonen som oppstod etter den lutherske var den reformerte. De som tilhørte denne retningen blir også kalt for kalvinister etter den franske grunnleggeren Jean Calvin. Calvin valgte og organisere kirken på en måte som skulle få stor betydning. Hver kirke hadde en prest til de rent religiøse oppgavene. De reformerte tok over etter Zwingli i Sveits, men de fantes også i Sør-Tyskland og Tsjekkia. De reformerte ble veldig dominerende i de nordligste delene av Nederlandene og Skottland og veldig stor utbredelse i Frankrike.

Det foregikk også en reformasjon innenfor den katolske kirken. Da snakker vi om motreformasjonen som var et veldig sent svar på den protestantiske utfordringen. Den katolske reformasjonen var egentlig en reformasjon som hadde startet lenger før den protestantiske. Den spanske kirken ble strammet opp allerede på slutten av 1400-tallet og opplevde en veldig stor blomstringstid på 1500-tallet.

30-års krigen
Trettiårskrigen startet i 1618 og varte helt til 1648. Krigen ble utkjempet i områder rundt det som i dag er Tyskland og krigen er en av de mest ødeleggende krigene i Europas historie noen gang.

Årsaken til at denne voldelige krigen startet er det ingen som egentlig vet skikkelig eller kunne peke ut en enkelt årsak til krigen. Krigen ble kjempet som en religionskrig mellom protestanter og katolikker i Det tysk-romerske riket. Krigen utviklet seg sener til en generell konflikt som berørte store deler av de europeiske statene.

Flere religioner ble lagt i grus under trettiårskrigen, og store skader og lite mat førte til sult og sykdom som senere førte til at folketallet i enkelte tyske stater som Böhmen(i dag er Tsjekkia), De seimente Nederlanda (i dag er Nederland) og Italia (Italia) ble kraftig redusert og disse enkelte statene fikk økonomiske problemer. Grunnen til at enkelte stater fikk økonomiske problemer hovedsakelig var at folketallet ble kraftig redusert og dermed fikk statene mangel på veldig mye arbeidskraft.


 * __ Bøhmiske opprøret: __**

Det har blitt nevnt mange ulike årsaker til at trettiårskrigen startet i 1618 som stort sett var et opprør mellom ulike religioner innenfor Europa som faktisk startet på grunn av at kongen av det tysk-romerske riket Ferdinand den 2. valgt til konge over Böhmen og Ungarn. I slutten av hans leveår så sendte han 2 rådmenn til Böhmen som skulle styre denne staten etter at han gikk bort. Disse 2 rådemennene ble sendt til slottet i hovedstaden i Böhmen som var og er den dag i dag Praha til det kongelige slottet i mai 1618, altså samme året som krigen startet.

Samme 23. mai så samlet det seg en middels stor gjeng med protestanter uten for det kongelige slottet i Praha som protesterte mot styringen av Böhmen som ble styrt av de kongelige rådmennene. På et eller annet hvis så klarte protestantene å komme seg inn på slottet og der kastet de disse 2 rådmennene og sekretæren ut av vinduet som var ca. 21 m over bakken der disse 3 mennene landet i en hau med hestemøkk der disse 3 personen merkverdig overlevde fallet. Denne hendelsen var årsaken til at det Bøhmiske opprøret startet som senere spredte seg til andre store deler av Europa. Enkelte land som ble rammet av den religionspregede krigen til Frankrike, Sverige og flere andre land.

Hvis det Bøhmiske opprøret bare hadde vært et lokalt opprør så hadde krigen bare vart opp i mot 30 måneder, men når kong Matthias døde så ble opprøret mer spredt på grunn av at de å opprøske protestantene var mer dristige og opprøret ble mer voldelig slik at etterkommeren til keiser Matthias som var Ferdinand den 2 måtte søke hjelp hos nevøen som hersket over Spania etter at krigen hadde spredt seg til vestlige deler av Tyskland.

Heksejakt i Europa:
Heksejakt, eller de store hekseprosessene som det kalles, er den felles betegnelsen på et historisk fenomen som utspilte seg i Europa. Hekseprosessene innebar rettslig forfølgelse av mennesker som hadde begått trolldomskriminalitet. Denne formen for menneskeforfølgelse rammet for det meste kvinner og var på sitt mest intense rundt perioden 1560-1630. Den religiøse debatten og oppsplittingen, som bl.a hadde blitt voldsomt intens som følge av reformasjonen, var en viktig bakgrunn for at heksejakt dramatisk økte utover 1500- og 1600-tallet. Etter at de religiøse forholdene begynte å stabilisere seg, avtok også jakten på trolldomskriminalitet. Det ligger en usikkerhet rundt det totale omfanget av hekseprosessene, men trolig ble omtrent 100 000 menn og kvinner anklaget for hekseri og trolldom. Av disse ble omlag 30 000- 40 000 brent på bålet og 80% var kvinner.

Heksejakt i Norge:
Heksejakt fant også sted i Norge. Anklager for trolldom mot kvinner og menn var på sitt mest hyppige i perioden 1610-1690. I alt er det kjent navnet på 860 menn og kvinner som ble anklaget for å være trollfolk i Norge

Nettsider til mer informasjon om hekseprosessene:
> Hekseprossesen er en mørk flekk i Europas kirkens historie. Men den folkelig oppfatningen av prossesen er preget av misforståelser og myter. > Hvem gikk egentlig gjennom hekseprossesen? Var det de "kloke konene" som ble brent?
 * [] Hekseprosessene i Europa var oftest nabokrangler,forteller den amerikanske historieprofessoren Brian P. Levack
 * []
 * []
 * []

Kilder:
[] [] [] [|http://no.wikipedia.org/wiki/Tysk-romerske_rike#Kurfyrster] [] [|http://www.robin.no/~arildjo1/luther/Full10.htm#10.6] [] []